ETTER ANDRE VERDENSKRIG BLE MANGE SENDT I ARBEIDSLEIRE
FORDI DE VAR UENIGE MED SINE NYE REGJERINGER.
PÅ GRUNN AV DETTE BLE MANGE FAMILIER SPLITTET.
LIVET I LEIRENE VAR SVÆRT HARDT, OG MAN KUNNE IKKE FLYKTE.
MEN DEN LILLE GUTTEN DAVID HADDE IKKE ANNET HÅP.
Hører du etter? Du må flykte i natt.
BULGARIA 1952
Det er din eneste sjanse til å overleve.
Hvis du følger mine instrukser og slipper ut,
så flykt fra Bulgaria i ly av mørket så ingen ser deg.
De vil jage deg overalt,
og hvis du ikke er forsiktig, blir du tatt.
Hvis du kommer over grensen, må du til Danmark med denne konvolutten.
Dra sydover mot Salonika, og gjem deg på et skip til Italia.
Når du kommer dit, drar du så langt nord som mulig.
Din reise blir lang, og kanskje det er umulig,
men denne konvolutten må komme fram til de danske myndighetene.
Du må ikke åpne den. Hvis noen ser innholdet før du er framme,
ender du her igjen.
Forstår du det? Jeg vet at du har bodd i leiren hele livet,
men det er en verden utenfor.
Men det er en farlig verden. Du kan ikke stole på noen.
Når tiden er inne, går du ut til gjerdet mot vest.
Når du ser signalet har du 30 sekunder til å krabbe over
før strømmen blir slått på igjen.
Skyt meg.
Bak en trestamme finner du en bylt med ting du trenger på reisen.
Hvis du følger mine instrukser og slipper ut,
så flykt fra Bulgaria i ly av mørket så ingen ser deg.
Du må gjøre som jeg har sagt hvis du vil flykte.
Jeg blir overflyttet i morgen, og da kan jeg ikke passe på deg lenger.
Følg kompasset mot syd til Salonika. Bruk alle midler.
Hvem var det?
Ut med dere! Kom dere ut!
Vil dere flykte fra dette Paradis? Er dere så utakknemlige?
Grensen mellom Bulgaria og Hellas er strengt bevoktet,
og mye av gjerdet har alarmtråder. Ikke rør det.
Stopp!
Stopp, lille gutt. Kom tilbake.
Stopp! Hvor skal du hen? Du slipper ikke unna!
Vi får nok tak i deg!
Følg kompasset mot syd til Salonika, og gjem deg på et skip til Italia.
BELLA MARIA ITALIA
Hvorfor er ikke denne luka stengt?
Johan?
Er jeg død?
Nei. Jeg tror ikke jeg klarer det.
De finner meg.
Ikke hvis du er forsiktig. Du må ikke bli sett.
Og hvis du blir sett, må du menge deg med omgivelsene.
Hvordan?
Du kan mange språk fra folkene i leiren.
Bare hør godt etter,
så vil du kunne snakke med folk og forstå dem.
Jeg er redd.
Det er steder hvor verden er god. Jeg har selv sett dem.
Det er lenge siden, men jeg har sett dem.
Det kommer du også til.
Hvorfor ble du ikke med?
Dette er din reise.
Jeg har min egen. Men hva er det jeg leter etter?
Hva vil jeg finne i Danmark? Frihet.
Men jeg vet jo ikke engang hvem jeg er.
Hva gjør du på min plass? Du har ikke rørt bladene mine, vel?
Jeg skal melde alle blindpassasjerer til kapteinen.
Nei, ikke si det. Jeg må til Italia.
Du kan få denne her hvis du ikke melder meg.
Perlemorskaft. Flott. Den ser russisk ut.
Gi meg kompasset så er det en avtale.
Nei, bare kniven.
Jeg kunne bare ta denne her og melde deg likevel, men jeg er ærlig.
Og jeg ville sikkert få bråk for ikke å ha funnet deg tidligere.
Det er en avtale.
Toberto, slipp bladene og kom hit. Ta det rolig. Jeg kommer nå.
Jeg kan ikke risikere at noen ser deg gå i land,
så når vi nærmer oss land, firer jeg deg ned i vannet.
Ta det rolig. Strømmen vil nok føre deg inn til kysten.
Er du klar?
God fornøyelse.
Når du kommer til Italia reiser du mot nord til Danmark.
Hvorfor hater de oss sånn, Johan?
Det er lett å hate folk som ikke mener det samme som en selv.
Trodde ikke mine foreldre på det vaktene trodde på?
Jeg vet ikke noe om dine foreldre, men jeg regner med det.
Jeg husker dem ikke.
Vet du hvordan de var? Hva de trodde på?
Hvor vi kom fra? David, jeg vet ikke noe om deg.
Jeg kunne ønske at jeg var død. Det må du aldri si.
Hvorfor ikke? Ikke noe er bra her. Hvorfor holde seg i live?
Hvis du er i live, kan du forandre på ting.
Gjør det som skal til for å overleve. Uansett hva.
Jeg vet at du har bodd i leiren hele livet,
men det er en verden utenfor.
Men det er en farlig verden.
Du kan ikke stole på noen.
Flotte brød, ikke sant? Unnskyld, hvis jeg skremte deg.
Vil du ha litt brød? Ja takk.
Har du noen penger? Nei.
Mitt brød er dessverre ikke gratis. Hvor bor du?
Jeg jobber på sirkus.
På sirkus?
Det kommer ikke før om to uker. Du er visst litt tidlig ute.
Hvor kan jeg skaffe penger til litt brød, sir?
Se på dette kjøkkenet. Det er helt rent.
Og her borte står en tradisjonell ovn for tre.
Vet du hva Abruzzi lenger nede i gaten baker sitt brød med? Gass.
Og allikevel kjøper folk hans brød i stedet for mitt.
Det er utrolig.
Før jeg kan gi deg noe brød, må du gjøre noe for meg.
Du skal smile. Hvorfor det?
Fordi du skal spise det beste brødet i Italia. Derfor.
Sankt Elizabeth. Gutten vil vite hvorfor han skal smile.
Han vet ikke hvordan man gjør det. Hvem er det?
Det er Sankt Elizabeth. Det er bakernes skytshelgen.
Hun tar seg av alle som trenger hjelp, men spesielt bakere.
Nå skal du se.
Du får dette. Så vil hun kanskje hjelpe deg også en dag.
Nå skal du høre. Bli her,
så finner jeg et deilig, ferskt brød til deg.
Det er noe ved ansiktet hans. Blikket.
Det er ikke en normal gutts blikk. Bli med og se selv.
Mine venner vil gjerne snakke med deg.
De vil bare vite hvem du er. Ikke vær redd.
Vi er nødt til å stille deg et par spørsmål.
Jeg vil bare hjelpe deg. Tro meg. Slipp meg!
Reis så langt nordover som mulig.
Lykke til.
Opp på rekke!
Se så å stille dere opp på rekke!
Hvem var det? Hvem av dere er ansvarlig?
Jeg tenkte meg at det var ham.
Skyt ham!
Sankt Elizabeth. Jeg heter David,
og bakeren sa at du hjelper folk.
Jeg vil gjerne til Danmark, og jeg trenger hjelp til å finne fram.
Jeg må til Danmark, og det går ikke hvis jeg går meg bort her.
Du må ikke bli sett.
Og hvis du blir sett, må du menge deg med omgivelsene.
Sankt Elizabeth, gutten vil vite hvorfor han skal smile.
Han vet visst ikke hvordan man gjør det.
Sankt Elizabeth, jeg lovte ikke å be om noe mer.
Vær så snill å gå din vei? Jeg ville ikke gjøre deg sint.
Jeg lover. Jeg ville bare menge meg meg omgivelsene.
Gina, ti stille. Hva gjør du i min vingård?
Spiste du druene mine?
Det er bra du er her, for jeg trenger hjelp. Kom igjen.
Kom nå.
Det var bra Gina fanget deg. Vinen må over til Bertellis fest.
Vær forsiktig da.
Det er tre gårder lenger oppe. Her er to lire for bryet.
Du får ikke mer enn det.
Vet du hvor nord er? Ser jeg ut som et kompass?
Jeg aner ikke. Spør Bertelli. Se å kom deg av gårde.
Gina, din slemme hund. Kom hit.
Endelig! Hvor har du vært?
Du skulle ha vært her for en time siden.
Da er det gode nyheter. Vinen har kommet.
Tre ganger hurra for budet!
Jeg vil ikke ha noen rare unger på festen min.
Stikk nå.
Hva er det med deg? Må du på toalettet?
Jeg vil gjerne kjøpe litt mat. Da er du kommet til rette sted.
Jeg vil gjerne ha en sånn, den der og en sånn.
Har du penger?
Den kan du jo kjøpe hele butikken for.
Og du får min kone og mine barn på kjøpet.
Forsvinn.
David!!
Mor...
Du skulle hørt på meg. Vi kan ikke være langt unna.
Jeg går ikke uten mål og mening. Jeg har ikke sko til det.
Unnskyld, vi trenger hjelp. Vet du om det er en bensinstasjon her?
Gutten snakker vel ikke engelsk. Prøv på italiensk.
Min vinforretning mangler biff.
Min vinforretning mangler biff? Det gjorde de visst der borte.
Så du snakker engelsk. Flott.
Vil du hente bensin for oss? Du får penger for det.
Jeg vil gjerne handle litt.
Hva gjør du på eiendommen min? Skal du stjele fra meg?
Kom igjen!
Er det også noe du har stjålet? Det er mitt.
Nå er det visst mitt.
Stikk, lille gris. Og kom aldri tilbake.
Johan...
Jeg vil flykte.
Du sa at vi kunne forandre tingene.
Hvordan vet vi at de lar oss leve? Det vet vi ikke.
Så la oss flykte mens vi kan. De dreper oss.
De dreper oss uansett.
Vi må gjøre alt for å overleve. Det sa du jo.
Du er jo redd. Ja. Det er jeg.
Jeg vil ikke være redd mer, Johan.
Det vil ikke jeg heller.
Carlo, hjelp!
Hjelp!
Hold pusten!
Jeg elsker deg, David.
Er du våken?
Jeg våket over deg for å være sikker på at du var ok.
Hvor lenge har jeg sovet? Siden i går.
Du må ha vært trøtt. Du våknet ikke engang da legen kom.
Mor la deg under dyna. Hvor er bylten min?
Hvilken bylt?
Ikke noe. Jeg var bare forvirret.
Du brant deg, men ikke alvorlig. Jeg brant meg også.
Mitt var heller ikke så alvorlig, men Cecha og Angelo har problemer.
Far sendte dem i seng uten kveldsmat for de fikk ikke leke med ilden.
Hva heter du?
David. Jeg heter Maria.
Takk for at du reddet meg. Far sa at jeg kunne ha dødd.
Det kunne du også. Du er veldig modig.
Smilte jeg akkurat til deg?
Ja, hvorfor det? Jeg vet ikke.
Syns du at jeg ser rar ut? Nei.
Da er du kanskje forelsket i meg.
Du er våken. Maria, vekket du ham? Jeg ba deg om ikke å gjøre det.
Han heter David, mor, og han våknet av seg selv. Ikke sant?
Gå ned og gjør deg klar til lunsj. David kommer straks.
Ja, mor.
Du reddet min lille Maria. Det er jeg deg evig takknemlig for.
Føler du deg bra?
Vi må få tak i dine foreldre. De må være veldig bekymret.
Vi har spurt oss fore, men ingen vet hvor du kommer fra.
De er ikke bekymret for meg. Jeg bor ikke her.
Jeg er på gjennomreise. Alene?
Hvor skal du hen?
Lunsjen er klar, senora. Takk, Julia.
Hvis du er borte hjemmefra, kan du bo hos oss et par dager.
Legen sa at du skulle hvile deg.
Jeg har tatt med noen av Carlos gamle klær til deg.
Kle på deg og kom nedenunder.
Vi har laget en spesiell lunsj til ære for deg. Alle vil møte deg.
Jeg ville bare si unnskyld. Jeg er lei for at jeg slo deg i går.
Jeg trodde du var en av dem som stjal Marias sykkel.
Du ville vel ha gjort det samme? Nei.
Carlo, kom ned til lunsj. Jeg ropte for fem minutter siden.
Jeg kommer nå. Du må ikke sladre til mine foreldre.
Det var ikke med vilje. Æresord. Er det en avtale?
Takk. Kom igjen.
David, mitt navn er Giovanni Tecigno,
og jeg er Marias far. Det er en ære å ha deg her hos oss.
David, kom hit. Maria vil sitte ved siden av deg.
Jeg vet at det er din tur til å be bordbønnen,
men jeg vil gjerne gjøre det i dag.
Kjære Gud, vi takker deg for den deilige maten vi nå skal nyte,
og for alle de goder du skjenker over oss.
Vi vil spesielt takke deg for at du sendte David,
hvis mot og selvoppofrelse har reddet vår kjære Maria.
Vær så snill å velsigne David og vår lille familie.
Og veiled oss så vi fortsatt kan utføre din gjerning.
Mange takk.
Amen.
David, jeg vet ikke med deg, men jeg er kjempesulten. Vær så god.
Er alt i orden, David?
Er det fint å ha en familie?
Jeg liker det.
Men jeg kjenner ingen som ikke har det.
Har du ingen familie?
Jeg vet ikke. Men jeg ville gjerne ha en.
Vi kan være din familie. Du kan være æresmedlem.
Er du glad i broren din, Carlo? Ja, men han gjør ofte narr av meg.
Han kaller meg "sutreunge", men jeg gråter ikke så mye lenger.
Liker du ham ikke? Det er mange jeg ikke liker.
Hvorfor det?
Fordi verden er fylt med fryktelige mennesker
som gjør fryktelige, onde ting. Jeg har selv sett dem.
Du syns vel ikke at vi er fryktelige mennesker, vel?
Nei, ikke i det hele tatt. Ikke engang Carlo.
Vi går inn. Jeg vil vise deg noe.
Min far har mange diktsamlinger. Han leser høyt for meg.
Shakespeare er min favoritt. Liker du Shakespeares sonetter?
Jeg har aldri hørt dem. Du vet ikke om noe godt, hva?
Hva er det?
Det er Jorda.
Jeg har aldri sett den sånn før. Kan du tyde det?
Der er Italia, og der er Tyskland, og der er Amerika.
Hvor er Danmark?
Det er her oppe. Sveits og Tyskland ligger mellom dem og oss.
Har du vært i Danmark? Nei, har du?
Jeg er på vei dit nå. Er du det? Hva skal du i Danmark?
Du vet at du ikke får lov til å gå hit uten tillatelse.
Jeg ville bare lese dikt for David.
Hva med å gå ut å plukke blomster til middagsbordet?
Kan David få bli med meg? Nei, far og jeg vil prate med ham.
Hvordan går det med hånden din? Fint.
Gianni og jeg vil bare forsikre oss om at alt er som det skal være.
I morges sa du at du var på vei et eller annet sted. Hvor?
Jeg skal møte sirkuset.
Sirkus? Ja, jeg jobber på sirkuset.
Hva gjør du der? Alt mulig.
Er dine foreldre der? Ja.
Hvorfor lar de deg reise alene? De har ikke noe imot det.
David, lyver du for oss? Nei.
Lyver du for oss? Nei.
Her i huset er det forbudt å lyve. Nei, jeg sverger!
Ta det rolig, David.
Vi ville bare forsikre oss om at alt var som det skulle være.
Vi ville da aldri gjøre deg noe.
Unnskyld at vi stiller så mange spørsmål.
Du kan gjøre deg klar til middagen.
Du har stjålet den.
Da det ikke var noen der, gikk jeg inn på mannens kontor.
Vet du hva de gjør med deg? Det lå i skuffen hans.
Lov meg aldri å ta noe som ikke er ditt igjen. Lov meg det.
Hvem var det? Hvem står bak dette?
Jeg tenkte meg at det var ham.
Skyt ham. De må ha en lærepenge.
Nei, det var ham.
Pass godt på henne, Sankt Elizabeth.
Jeg fortjener ikke at du passer på meg mer.
Jeg fortjener ikke noe godt.
Si til Maria at jeg er lei for det.
Og hvis du ser Johan,
så må du også si unnskyld til ham fra meg.
All verdens arbeidere... Stå sammen!
Det var dumt gjort, gutt.
Det var ikke jeg som kastet den!
Slipp meg ut!
Hvor tror du at du skal hen? Kom hit.
Bli der, gutt!
Kom tilbake!
Hvor skal du hen? Kom hit!
Jeg skal nok finne deg, gutt!
Hei, min venn. Jeg ser du kom deg i land. Bra gjort.
Hvorfor er du ikke på skipet? Jeg sa opp. Det var for kjedelig.
Dessuten så de meg stjele en kasse tomater. Vil du ha skyss?
Hopp inn.
Hvor skal du hen? Til Danmark.
Danmark? Det er langt. Jeg skal bare til Milano.
Det er greit nok. Jeg har vært i Danmark.
Det er et flott sted. Det er mange pene jenter der.
Adjø, min venn. Lykke til.
Hils fra meg i Danmark.
Hei sann. Jeg syntes nok det var noen.
Jeg vet alltid når noen kikker på meg.
Det må være en form for synske evner, tror du ikke?
Kom hit og se på det.
Hele morgenen har jeg forsøkt å skildre dette vakre stedet.
Som regel inspirerer stedet meg.
Men i dag er det ikke noe som fungerer. Hva syns du?
Det er veldig pent. Er det?
Det virker litt livløst.
Du har et interessant ansikt. Kan jeg få lov til å male det?
Hvilken farge vil du male det i?
Den var god. Jeg tror du vil være et utfordrende motiv.
Hvis du ikke har noe imot å sette deg.
Jeg heter forresten Sophie. Hva heter du?
David. Det passer jo perfekt.
Michelangelo hadde sin David, så nå må du la meg få min.
Du er flink til å sitte stille.
De fleste voksne jeg maler, kan ikke sitte stille et øyeblikk.
Jeg sier alltid at jo mer de beveger seg, jo verre ser de ut.
Men du kan godt bevege munnen. Det skader ikke maleriet å snakke.
Jeg har ikke noe å si. Da trenger du ikke å si noe.
Det er mange mennesker her i verden som ikke har noe å si,
men som snakker hele tiden.
Du gjør klokt i å spare dine ord. Da vil du bli en mektig mann.
Jeg vil ikke være en mektig mann. Da trenger du ikke å være det.
Bare vær glad for at du er typen som kunne bli det hvis du ville.
Jeg har store problemer med øynene dine.
Jeg har aldri hatt bruk for så mye svart maling før.
For noen alvorlige øyne.
For et alvorlig ansikt.
Jeg skal bare legge siste hånd på verket, så er vi ferdige.
Gid jeg bodde i nærheten. Da ville jeg invitert deg på lunsj
så jeg kunne gjengjelde din vennlighet.
Hvor bor du? Man må krysse grensen til Sveits.
David, har ikke dine foreldre noe imot at du drar så langt?
De har ikke noe imot det. De bor ikke i nærheten uansett.
Jeg skjønner.
Hva er det? Det er bare skisseblokken min.
Alle tegningene mine er der.
Kan jeg få se på dem? Ja, hvis du har lyst.
Men de er ikke så gode.
Jeg tok noen kunstkurs da jeg var yngre,
men jeg fortsatte ikke.
Jeg begynte å male igjen for et år siden.
Bare for moro skyld.
Hvem er det?
Det er bare en gutt jeg kjente for lenge siden.
Jeg sa jo at de ikke var så gode.
Jeg må ut. Hva? Er det noe galt?
Jeg trodde du ville til Sveits. Det vil jeg også.
De vil be om å se legitimasjon. Har du det?
Nei. Spiller ingen rolle.
Dette her er en lett grense. Det burde ikke være noe problem.
God dag, frue. God morgen.
Papirene, takk. Naturligvis.
Og guttens? Det er mitt barnebarn, betjent.
Vi dro så for i morges at han glemte papirene sine.
Jeg vet ikke. Vi skal sjekke papirer på alle, selv barn.
Kunne De ikke slakke litt på reglene?
Han vil jo bare inn i landet, velte regjeringen og flykte igjen.
Greit, fru Anderson. Ha en god dag.
Prøv å skaffe oss lønnsforhøyelse når du likevel velter regjeringen.
Der kan du se.
Nå kan vi spise lunsj.
Du slipper ikke unna min kunst.
Men det er billigere enn å kjøpe ekte malerier.
De ligner ekte malerier.
Vi må ha mitt nyeste verk opp på galleriveggen.
Vær så snill og hold det.
Takk.
Ser jeg sånn ut? Ja, i mine øyne.
Det er mitt inntrykk av deg.
Det er derfor det heter "impresjonisme".
Hva ser du når du ser på det?
Meg selv? Det var ikke det jeg mente.
Man må betrakte malerier annerledes
enn man betrakter andre ting.
Mer nøye. For å se hva det sier en.
Når jeg ser på gutten på bildet,
ser jeg en svært intelligent og alvorlig person.
Og et godt menneske. Men...
...det er noe med øynene og ansiktet
som virker fortapt og bedrøvet.
Men mer kan jeg ikke se,
for han vil ikke la verden komme nærmere.
Ser du virkelig alt det? Ja, det gjør jeg.
Ops, det er teen vår.
Jeg håper det er nok mat for deg. Jeg spiser så lite,
men gutter kan sette til livs en hel del.
Det er bra. Det er flott. Takk. Bra.
Hei, Annette. Jeg tenkte vel at du luktet maten.
Eller vil du hilse på gjesten vår? Liker du katter, David?
Jeg vet ikke. Jeg gjør vel det.
Hvis du kjente Annette, ville du like den. Hun er kjælen.
Og så er hun ganske morsom, ikke sant, pus?
Hva er det?
Denne her?
Det er en medaljong.
Jeg har hatt den i årevis. Det var min mors. Nå skal du se.
Min far fikk gravert inn noe på baksiden.
Han ga den til henne i bryllupsgave.
Er det den gutten du tegnet?
Ja.
Det er min sønn. Peter.
Han var min sønn.
Han døde rett etter at det bildet ble tatt.
Hva skjedde? Lungebetennelse.
Han hadde alltid vært svakelig.
Men han var en søt og kjærlig gutt.
Bodde han her hos deg? Nei, den gang bodde vi i Zürich.
Det skjedde noen andre ting etter at Peter døde,
og så bestemte jeg meg for å flytt hit opp.
Og hvem vil ikke bo her oppe?
Det er et så vakkert sted, syns du ikke?
Det syns vi, ikke sant, pus?
Vil du holde henne?
Hun biter ikke.
Så myk hun er.
Og hun vibrerer. Hun maler, David.
Har du aldri klappet en katt før? Nei.
Hvor bor du, David?
Ingen steder.
Jeg jobber på et sirkus. Et sirkus?
Du godeste. Det er sikkert spennende.
Ja, det er veldig spennende.
Hvis du mangler et sted å overnatte, kan du sove her.
Nei takk.
Jeg kan ikke. Jeg må videre. Jeg kan ikke bli noen steder.
David, hvis du er i knipe,
vil jeg veldig gjerne hjelpe deg, hvis jeg kan.
Vær så snill, ikke meld meg.
Melde deg til hvem? Til dem. Til ham. Hvem som helst.
Jeg kunne ikke drømme om å melde deg til noen som helst.
Du er trygg her, David. Du er trygg.
For vaktene?
For hvem som helst.
Jeg vil så gjerne fortelle deg alt, men jeg kan ikke.
Jeg kan bare ikke. Du behøver ikke fortelle meg noe.
Du skal bare vite at du er trygg her, og at alt blir bra.
Sov godt, David. Alt blir bra.
God morgen, David. Jeg vekket deg vel ikke?
Jeg må ned til landsbyen.
Jeg har lovet å komme med mat til en venn som er syk.
Du kan gjerne bli med hvis du vil.
Hvorfor gjør folk forferdelige ting?
Som hva da?
De slår folk og dreper dem og sperrer dem inne.
De fleste gjør ikke det, David.
Min venn Johan sa alltid: "Du må ikke stole på noen."
Da ville ikke livet være verdt å leve.
Man kan godt være forsiktig, men man må slippe inn folk.
Hvordan kan man vite om folk er onde?
David, de fleste mennesker er gode.
De har familier og venner.
Og de vil bare leve sine liv så lykkelig som de kan.
Det vil alltid være onde mennesker i verden,
og man vil som regel oppdage det når man møter dem.
Men av og til gjør man ikke.
Men du kan ikke la det hindre deg fra å leve livet fullt og fritt.
Og fra å få venner.
Og fra å se det gode i mennesker.
For hvis du ikke gjør det finner du aldri lykken.
Det er her min venn bor.
Men du trenger ikke å bli med inn.
Hva med å gå på oppdagelsesferd? Se i noen av butikkene.
Vi møtes i bokhandelen om en stund, greit?
Folk her er snille, David. Du trenger ikke bekymre deg.
God dag.
Du må gjøre som jeg har sagt hvis du vil flykte.
Jeg blir overflyttet i morgen, og da kan jeg ikke passe på deg lenger.
Ellers vil du aldri være trygg. Forstår du det?
Jeg vet at du har bodd i leiren hele livet,
men det er en verden utenfor.
Men det er en farlig verden. Du kan ikke stole på noen.
Og jeg er lei for det med din venn Johan.
SORGENS REISE
Jeg har sett denne boken før.
Hva er det?
Det er en vidunderlig bok. Den er skrevet av en kvinne
som mistet sin mann og sin sønn i Bulgaria etter krigen.
Mannen dro til Bulgaria for å bekjempe kommunismen,
og han tok henne og sønnen med seg.
Men de ble arrestert, og mannen og sønnen ble drept.
Men en av vaktene hadde kjent henne fra de var barn
og var forelsket i henne, så han hjalp henne med å flykte.
Er kvinnen fremdeles i live? Ja.
Hun bor i Danmark.
Jeg er David.
Jeg vet det, David. Jeg vet det.